![קפה ועוגה-0 קפה ועוגה-0](https://d-steimatzky.co.il/wp-content/uploads/2015/03/7.jpg)
קפה ועוגה
ענבר ליבנת
₪ 27.00
תקציר
קפה ועוגה מספר את סיפורה של אשה צעירה המחפשת את מקומה בעולם תובעני ומבלבל. פריטים יומיומיים פשוטים כמו סבון מוצק, חולצת לייקרה, קערת מרק, נטענים דרך מבטה של המחברת במשמעות מיוחדת ונותנים ביטוי לתהיות קיומיות, לפחד ולספק.
העיסוק בדברים הקטנים שבשולי ההתרחשויות הגדולות מאפשר לענבר ליבנת לגעת בנושאים קשים, כמו פרידה מאם בינקות, דיכאון, תפיסת הגוף ואזלת ידה של השפה. אותם פרטים קטנים וטריוויאליים לכאורה, הם שמאפשרים את ההומור הפרוע, לפעמים על גבול האבסורד.
כתיבתה של ענבר ליבנת היא ישירה וכנה אך וידויית רק לכאורה, שכן הפרטים האוטוביוגרפיים נשטפים בזרם אסוציאציות משוחרר ויוצרים עולם שבו ההבחנה בין מציאות לבדיון אינה ברורה. כתיבתה הקצבית, השבורה, המִשחקית, קוראת תיגר על הסדר הספרותי הקיים ובאופן עקיף גם על חיינו, היצוקים בתבניות מוגדרות היטב.
ענבר ליבנת, ילידת 1984, היא בוגרת תואר ראשון בפסיכולוגיה וספרות מאוניברסיטת תל־אביב. עבדה כמבקרת ספרות ופרסמה סיפורים קצרים ב”הארץ” וב”החוטם”. בשנת 2008 זכתה בפרס על תרגום שירה מטעם אוניברסיטת תל־אביב. זהו ספרה הראשון.
“ספרה הראשון של ענבר ליבנת, “קפה ועוגה”, הוא מיוחד מפני שכבר בעמודים הראשונים נוכחים לדעת שהיא כותבת מצוין וכתיבתה בשלה ובוגרת. המלים, המשפטים והרעיונות, כל אלה הם בעלי עומק וסגנון משלהם וזה בהחלט קול חדש, קול אחר. ליבנת מצליחה, על אף המלנכוליות המרחפת על פני כל הספר, לחמוק ממלכודות הקיטש או דרמטיות היתר, נחלתם של ספרים רבים מדי הבאים לספר לנו על קורותיה של אשה צעירה, שלא מוצאת את עצמה ואת דרכה בעולם.”
– דורית שילה, “הארץ”, 2015
דן –
קפה ועוגה
כאשר אתה בא לקרוא ספר שמפרסם את עצמו כ”כתיבה אסוציאטיבית” אתה פחות או יותר חותם על טופס הסכמה לטקסט שקופץ ממקום למקום מנושא לנושא ולא מציג עלילה קורהרנטית עם התחלה אמצע וסוף.